Hvorfor har vi Sundance Film Festival her? Det er jo så trangt.
Folk fra LA elsker småbyer. Nå har de en unnskyldning til å dra.
Dette var en rolig småby.
Se nå: sushi, snobbebutikker, dyr parkering, Liam Neeson...
Denne byen har gjort sitt.
Vi må flytte festivalen til en ny småby og begynne på nytt.
Det er en god idé. Men hvor?
South Parks første årlige filmfestival
Ok, barn. Jeg har noe spennende å fortelle.
–Si det du, mr Kvist. –Ja, mr Garrison.
South Parks første årlige filmfestival starter i dag.
–Skal de vise "Godzilla" igjen? –Nei, de viser uavhengige filmer.
"Independence Day" var også sløv.
Uavhengige filmer er homse– cowboyer som spiser pudding.
Nei. Uavhengige filmer lages utenfor Hollywood.
Filmer uten all Hollywoodglamouren.
Vis meg en film som ikke handler om homsecowboyer som eter pudding.
Du vet ikke hva du snakker om, tjukken!
Jeg er ikke tjukk, din dumme kjerring.
Kaller du Wendy kjerring en gang til, må du gå til rektor.
Kjerring! Jeg går nå.
Jeg vil at dere ser minst én uavhengig film på festivalen
og skriver en stil om den.
Den første filmen heter "Vitne til fornektelse"
og handler om to kvinner som er forelsket i hverandre.
Onkel Jimbo har mange sånne filmer.
Vi filmer neste måned med Demi Moore.
Spielberg kan kysse seg i ræva.
Se, Johnson. Trafikkork overalt.
Folk som trenger seg fram. Vi er nesten en skikkelig by.
Jeg ble sendt til rektor på grunn av den teite kjæresten din.
Det er ikke kjæresten min.
–Sykt, Kenny! –Se på alle menneskene.
–Jeg ringer fra kinoen. –Alt dette for noen filmer...
–Hei, barn. –Hei, Chef. Hva gjør du?
Denne filmfestivalen byr på mange lukrative muligheter.
Jeg skal selge mine berømte kaker og bli rik.
–Hva slags kaker? –Slapp av, påsan.
Småkaker med karamell i midten.
Jeg kaller dem "Karasmell".
Jeg kan se reklamen for meg.
"Er kona vanskelig? Krangler sjefen? Skriker ungene?"
–"Karasmell." –Kult.
Jeg har også småkaker med sjokoladebiter: "Sjokosmell".
Han selger lokale spesialiteter. Så pittoresk.
Jeg går på sånne ting for å bli ett med enkle kulturer.
Kom og prøv lavkalorikakene "Karaminismell".
Eller de naturlige "Det gir jeg smellen i".
–Har du tofu eller dampet selleri? –Couscous ville vært fint nå.
–Couscous? –Glem det.
–Vi tok med mat fra LA. –Fint skilt.
Jeg har billetter til åpningen. Vil du bli med?
Hold kjeft, Cartman. Ja. Vi må jo skrive om en film.
Hun kommer til å bli hans død, Kyle.
Hvis hun holder ham i hånda, er løpet kjørt...
Pass på mens de er varme! Mine nye kaker:
–"Jeg smalt til mora di." –Den var ikke så god.
Vitne til fornektelse
Håper det er noen gode trailere.
–Festivalfilmer har ikke trailere. –Hva?
En film om seksuell utforsking av Candice Butch
Hvem er du som dømmer min kvinnesjel?
Flammene inni meg er ikke mørke.
Våger du kalle dem mørke?
I dette ligger min kropps sanne gudinne.
Gudinnen som roper: Frihet!
Her er min kvinnelighets sanne gudinne!
Du er min blomst og min flamme. Når vi elsker, skinner sola.
Elsk med meg her og nå.
Det er leggetid.
–Jeg bæsjer, mamma! –Skynd deg.
Kyle!
–Kyle! –Er det mulig?
–Hei sann, hopp sann. –Mr Hankey?
Mr Hankey, er det deg? Hallo?
Vi er i South Park hvor folk fra LA velter inn
til byens første årlige filmfestival.
Dette er bare en rolig småby hvor ikke noe uvanlig skjer.
Om ikke byen plutselig blir jevnet med jorda.
Så forventningene er veldig store.
Innbyggerne venter med spenning på Hollywoods stjerner.
Det var ham. Det var mr Hankey.
–Kommer ikke han bare til jul? –Men det var ham.
Se! Det kommer noen!
Mine damer og herrer, Fred Savage fra tv!
Snart kommer det en ekte kjendis.
–Hvordan var filmen? –Det vil du ikke vite.
–Homsecowboyer som åt pudding? –Omtrent.
–Men lerretet var for lite. –De burde bruke Cartmans ræv.
Men det ville vært som Imax.
Ikke flere tjukkasvitser.
Nå holder det! Faen ta dere. Nå går jeg hjem.
–Nå? –Jeg går snart.
Dette er helt perfekt.
Denne byen er ikke like utslitt som Park City ble.
Jeg kan ta feil, men...
...kommer vi ikke til å gjøre det samme med denne byen?
Jo. Og neste by og neste.
Som termitter skal vi flytte festivalen og utnytte småbyer.
Til hver rolige småby er som Los Angeles.
Hvorfor skal vi gjøre det?
Fordi vi må bo i LA. Hvis vi ikke kan bo i rolige småbyer...
...skal ingen andre få gjøre det heller.
Vent! Zoom inn på ansiktet når jeg sier det. Klar?
...skal ingen få gjøre det heller!
Så fint at dere er her! Sjekk de nye sjokoladene mine.
De kommer til å selge bra.
Jeg kaller dem Chefs salte sjokoladeballer.
–Er de gode? –Smak.
–De er kjempegode. –Jeg liker sjokoladeballene dine.
Kyle!
Der er det igjen.
Kyle!
–Mr Hankey! Han må være i fare. –En bæsj i fare?
–Hvor fører den luka? –Til kloakken.
Kloakken! Han må være der. Kom igjen!
Hei, har dere sett ballene mine? De er store, salte og brune
Om du trenger å pigges opp Stapp ballene mine i munnen din
Sug på mine salte sjokoladeballer
Inn i munnen med dem Inn i munnen og sug
–Det lukter ræv her nede. –Ja, det er jo kloakken.
Hva var det?
–Vi stikker. –Nei, vi må finne mr Hankey.
Hva faen...?
–Mr Garrison? –Hei, barn.
Hva gjør du her nede med snorkelutstyr?
–Jeg bare...henger og slenger. –I kloakken?
–Kan dere ringe politiet? –Nei.
Bra. Vi ses på skolen.
Dette er latterlig. Er vi dødninggjengen?
Det stemmer. Du kan være tjukkasen.
Nå holder det! Jeg stikker.
–Hei sann, hopp sann! –Mr Hankey!
–Hei, gutter! –Jeg sa jo at han var her.
–Så store dere er blitt. –Hei. Hyggelig å møte deg.
–Har dere pusset tennene godt? –Ja.
–Og brukt tanntråd? –Ja.
–Og vasket dere bak ørene? –Ja.
Nei.
–Er du syk, mr Hankey? –Jeg er bare litt forkjølet.
Alle de nye folkene i byen påvirker miljøet mitt.
–Hva mener du? –Dette er et følsomt økosystem.
Nykommerne spiser bare couscous, tofu og råe grønnsaker.
Det ødelegger miljøet mitt.
–Så det er derfor du er forkjølet? –Ja.
–Be dem stikke, da. –Jeg kommer opp en gang i året,
og det er til jul. Så dere må gjøre det for meg.
Slapp av. Vi skal si det til alle.
Skift sengetøy en gang i uka.
Homsecowboyer spiser pudding
Nå skal dere få se mesterverket. Blod, svette og tårer...
Vent! Hør etter.
Er det Leonardo DiCaprio?
Nei, det er ikke ham.
Bestevennen min mr Hankey er syk på grunn av helsekosteterne.
Unnskyld, lille gutt. Hva er en mr Hankey?
En snakkende bæsj.
Han ble syk av all den nye bæsjen i kloakken.
Hvis dere ikke drar snart, kommer mr Hankey til å dø.
Han er en av mine beste venner, og han kan ikke dø.
–For en god story. –Det kan bli neste "Redd Willy".
Hvor mye krever du?
Må det være en snakkende bæsj?
Det kan være en kanin eller en skilpadde.
–En sommerfilm. –Med en ape.
–Er Harrison Ford ledig? –Keanu Reeves.
Fred Savage!
–Jeg gir en million. –To.
–De hørte ikke etter. –Det blir en god film.
Du er en av deleierne i mr Hooey–greia?
–Jeg vil inngå en avtale. –Med alle?
Jeg ser at du er hjernen bak alt. Du trenger ikke de andre.
–Drit i dem! Jeg liker dem ikke. –Bra. Nå inngår vi en avtale.
Jeg vil takke alle som har gjort South Parks filmfestival vellykket.
Vi har nesten ikke begynt, men flere har kommet enn til Sundance.
Og for å hedre innbyggerne i South Park
skal vi bygge en Hollywood Planet–restaurant.
Her hvor biblioteket lå før.
–Kan de gjøre det? –Hollywood gjør som de vil.
Mr Hankey?
–Mr Hankey? –Kyle! Hei sann, hopp...
Hvordan gikk det? Skal alle slutte å bæsje her?
De trodde at jeg solgte en filmidé.
Å, jeg skjønner. Men takk for at du prøvde, Kyle.
Jeg må ta deg med opp.
Nei, sola kommer til å tørke meg ut.
–Jeg må bevise at du eksisterer. –Jeg kan ikke leve der oppe.
Ikke her nede heller. Du kan ikke dø.
Jeg skal bare hente tannbørsten.
Kom igjen, Stan. Vi kommer for seint.
Jeg & mr Hankey
Har de lagd filmen allerede?
Jeg orker ikke mer, mr Hankey.
Jeg drar ikke uten deg.
Vi begynte sammen, og vi skal avslutte sammen også.
Jeg trodde at døden var noe fint, men nå vet jeg bedre.
Det går kjempebra. Alle vil ha deg.
Hvem ga Tom Hanks rollen? Han er en tulling.
Jeg vil alltid elske deg, mr Hankey.
–Herregud, jeg fant en penny. –Din drittsekk.
–Nå er vi her, mr Hankey. –Det er virkelig tørt her oppe.
Slapp av. Dette går fort. Hold ut, mr Hankey.
–Unnskyld, men vi må snakke. –Bare det går fort.
Folk i byen er litt opprørte. Vi visste ikke hva festivalen innebar.
Så vi lurer på om vi kan avblåse alt sammen.
Vi har en kontrakt. Hvis dere trekker dere, saksøker vi dere.
Men takk for alt dere har gjort.
Dette rimer ikke. Filmen spilte inn mye penger.
To millioner minus agenthonoraret, minus advokathonoraret,
minus mitt honorar og etter pr og skatt blir det tre dollar.
Det er mer enn de fleste tjener.
–Til pass for deg, sviker. –Jeg er ingen sviker.
Tjener man noe i underholdnings– bransjen, er man en sviker.
Alt går til helvete, og det er alles feil. Min også.
–Jeg sviktet byen, og se på den nå. –Hva skal vi gjøre nå?
Ikke noe. Bare sitte her og suge på ballene mine.
Vi må skynde oss. Alt kommer til å bli bra.
–Sir! –Ikke nå.
Jeg må vise deg noe som får deg til å forandre mening.
–Hva er det? –Dette er vennen min.
Strålende. En tørket bæsj. Veldig fengslende.
Nå fortsetter vi. Skiltet må være klart til i kveld.
Du kan ikke dø, mr Hankey. Det kan du ikke.
Kyle...
Jeg må fortelle deg noe før jeg dør.
Kom nærmere. Nærmere.
Hva er det, mr Hankey?
Det fins enda en Skywalker.
Nei!
–Vent. –Hva er det, mr Hankey?
–Kom nærmere. –Hva er det?
Nærmere... Nærmere!
En gang da du sov...
...hoppet jeg inn i munnen din...
...og lot en venn ta et bilde av meg.
Nei!
Mr Hankey, julebæsjen
Han elsket meg Jeg elsket deg
Og derfor så Elsket han deg
–Nei! –Beklager. Vi drar til Akutten.
–Nei, nei! –Jeg er her for deg.
–Hei, Stan! Skal vi gå på kino? –Ok.
–Har du mer pudding, Tom? –Jeg har spist opp alt, dummen.
Hva skal vi gjøre nå?
–?sj! –Unnskyld.
–Vi kan utforske vår seksualitet. –God idé. Det gjør vi.
Jeg burde ikke se sånt.
–Har du problemer, unge mann? –Nei da.
Jeg glemmer deg aldri. Du var min nestbeste venn.
–Kom igjen. Vi må gå. –Chef, kommer bæsj til himmelen?
Jeg håper ikke det...
Jeg mener, selvsagt.
Han får en sjokoladeball som han kan ta med til bæsjehimmelen.
Nå går vi.
–Kyle! –Mr Hankey?
–Hei sann...hopp sann. –Han er tilbake!
–Det var kjempegodt. –Ballene ulene fikk liv i ham!
–Du har verdens beste baller, Chef. –Det stemmer.
Bare her! "Mr Hankey og jeg"–gensere!
Først til mølla! Bare 14,95 dollar!
–Jeg tar to. –Det er stilig å selge gensere.
Jeg kan fortelle under innvielse av Hollywood Planet
at festivalen kommer tilbake neste år og neste år og så videre.
Og nå: Fjern teppet.
La meg presentere: Hollywood i South Park!
Vent! Dere skal få se ham.
–Ikke nå igjen. –Dette er mr Hankey!
Hei sann, hopp sann!
Den nye restauranten blir møtested for...
Hei sann, hopp sann! Vennen min Kyle hadde rett.
South Park har ikke plass til en festival.
Hør her, mr Bæsj, vi hører ikke noe.
Demp deg litt. Du ligger på sju. Tre er bra.
Hør her. Sånne småbyer er ikke lagd for store festivaler.
Vi liker gjester, men for mange ødelegger økosystemet.
Forresten så bør ikke filmfestivaler handle om kjendiser
og filmer som skal markedsføres.
Folk bør samles og se film sammen.
Og folk som aldri får vise fram filmene sine,
bør få vist dem en gang.
På en god filmfestival skal man kunne si:
"Glem advokater, agenter, studioer og kjendiser."
"Vi glemmer det en stund og ser på ny kunst."
Nå har jeg fått nok av deg!
Nei!
Som jeg sa: Dette vil innlede en ny epoke av...
–Han er død. Mr Hankey er død! –Det har funket før.
Takk, Chef. Dine store sjokoladeballer gjør susen.
–Hva gjør han? –Jeg vet ikke.
Herregud!
Hjelp! Vi stikker!
Det stinker!
–Skynd deg. Bæsjen kommer! –Jeg prøver jo.
Nå drar vi.
Jøss. Jeg visste ikke hvor sterk jeg er.
Du klarte det, mr Hankey. Du jagde filmfolkene.
Nå bader hele byen i dritt. Dette er mye bedre.
Jeg hadde ikke greid det uten deg, Kyle.
Nuss.
Unnskyld at jeg trakk deg med på alle filmene.
Det er greit.
Jeg glemmer at selv om noen er bra, suger de fleste.
Jeg har også lært noe.
Det er fint å være sviker, for man tjener godt.
Og da slipper man å ha tapervenner som dere.
Faen ta dere, karer. Nå går jeg.
Tekst: Lillann W. Bjørge Broadcast Text Oslo, 2005
Tekstadministrasjon: www.broadcasttext.com